DOKUMENTÁRNÍ SERIÁL NETFLIX
Dneska je den červených triček?
Nemám pod tím tričko. To znamená, že necvičím.
Protože jsem si odrovnal záda.
Ne ale tady na tréninku.
A teď to schytám.
V sobotu řekla, že se nesmím zranit, že mě potřebuje a ať v neděli nesoutěžím.
A já tam prostě šel.
Vidíš... vím, že je naštvaná.
- Viděls ten výraz? - Jo.
Úplná Cruella.
- No nevím. Podrž to. - Co ti udělá?
Půjdu za ní a vyřeším to.
Já se tak bojím!
Jo.
No koukni na nás. Všichni jsme soutěžili.
Není se čeho bát.
Takže sjedem celou sestavu, ne? Když jste soutěžili.
Jo!
Co děláte mimo, děláte i tady.
Tak jo.
V sobotu soutěžil na All-Star soutěži
a udělal si něco se zády.
Sotva byl schopný odkráčet ze žíněnky.
Nechtěla jsem, aby se mu to zhoršilo,
a tak jsem s ním řešila,
že by další den neměl soutěžit, protože to nebylo v jeho nejlepším zájmu.
A pak z nějakého důvodu stejně šel.
Cameron říkal, že nemám nic dělat,
a ona řekne: „Sjedeš celou sestavu.“
Jsem v háji.
Vy prostě nemůžete
jít něco dělat na All-Star trénink,
když to pak nezopakujete na našem.
Nemůžete si vybírat.
Dostávají od naší univerzity stipendium. Ví, že tohle musí být jejich priorita.
Na místa. Sjedeme celou pyramidu.
Až po to salto vzad skrčmo. Tak jo, můžeme?
Jo!
Mlčte, stůjte, poslouchejte.
Když vás v něčem opravím, proč to pak nespravíte?
V čem je problém?
Ta laťka je už tak vysoko,
že pokud nepřemýšlíte jako šampión, asi si moc dobře nepovedete.
Musí se jí zodpovídat za všechno.
Za nemoc, zranění, cokoliv. Má vysoká očekávání.
Trestá mě.
Jo, ale není rozumný, aby tě trestala tak, že ti bude fyzicky ještě hůř.
Vím, že hodně z vás o víkendu soutěžilo, ale to jste si rozhodli sami.
Já za vás nerozhodla, že budete dělat dvě věci.
- Takže na místa. - Rozkaz.
Může to odcvičit?
Může? Jo.
Je na ně tvrdá,
protože reprezentujou ji a univerzitu.
Pojď, TT, mám tě.
Přiznejme si to, všichni chceme vyhrát,
takže pokud se nesnažíte, jak to jen jde, máte u Monicy
problém.
Slabost ona nemůže vystát.
Máme tě, TT.
Vraťte se na začátek. Jo, od začátku.
Sjeďte to znovu.
Tak jo, poslouchejte.
Naposled sjedeme akrobacii. Pamatujte...
zvládnete víc,
protože jste vytrénovaní, i když jsme nedělali všechnu akrobacii,
ale sjedem ji... později tento týden od vás čekám celou akrobatickou sekci.
Nechci ale z nuly hned na sto.
Chceme mít fyzičku na zvládnutí celý sestavy.
Takže pojedeme po sekcích,
část sestavy,
abychom to snad v pátek poprvý sjeli v kuse.
V pátek si poprvé sjedeme celou sestavu. To znamená od začátku do konce
se všemi prvky.
Nemůžete nacvičit sestavu a hned to sjet celé.
To je nebezpečné. Můžete sjet stuntovou sekci,
stunty plus pyramidu,
akrobacii plus pyramidu nebo ještě přidat výhozy,
ale ještě jsme nezvládli čistou pyramidu.
Nemůžeme to sjet celé, dokud nebudeme zvládat pyramidu.
Loni jsme měli celou pyramidu zmáknutou,
ale tento rok s ní docela zápasíme.
Záleží na tom,
co děláte, jak je vaše tělo unavený a... stát se může doslova cokoliv.
Něco se mi stalo s žebry.
A v tý pyramidě do nich pořád dostávám.
Je to šílený.
Jo, Monica se podle mě vyžívá v sestavování šílených pyramid,
u kterých si říkáte: „To vypadalo jak Cirque de Soleil.“
- Chápeš, ne? - Jo.
Ale všem v našem týmu věřím,
že mě chytí.
Pyramida je sranda.
Akorát je to občas frustrující a je to fakt, fakt těžký.
Musíte to prostě vydržet a nakonec to dokupy dáte.
Monica si všímá věcí, kterých si všichni nevšimneme,
takže jí musíme věřit,
ale teď je to náročný...
hodně náročný.
Jsou unavení,
vyčerpaní psychicky, fyzicky...
makají, jak to jen jde,
a celá ta situace bude ještě vypjatější.
A Daytona je s každým dnem blíž a blíž.
NAVARRSKÁ UNIVERZITA
39 DNÍ DO MISTROVSTVÍ V DAYTONĚ
Měl by ses zas ostříhat.
Nekoukej se na mě. Nebo tě pobodám.
Do kruhu, rozcvičíme se na stunty.
Tak jo, lidi.
Pět, sedm, drž ji! Jedna, tři...
Pět, šest, sedm. Do toho!
Tři, pět.
Sedm, osm.
Tři, pět. Pojď, most.
Raz, dva, tři, pět.
Už mám dost!
Dýchejte.
Tak jo, přestaňte se vztekat.
Nevadí, když zkazíte stunt,
ale nemá smysl být otrávený a vztekat se.
Zasměju se, že jsem stál za houby, a jedu znovu, restart, dobře?
Nebo to zkuste zachránit. Nechápu to. Odkráčel, ještě než měl tu možnost.
A James to mohl udržet.
To by bylo úplně o něčem jiným. Fakt.
Dejte si pauzu.
Víš, jak jsem loni říkala, že máš stát zpříma, když chytáš?
U který části? Tam... ukažte.
Tak jo, prostě se musím soustředit. Když budu vypadat naštvaně, dám to.
Potřebuju vědět, jestli na tom musíme zapracovat.
Ne, svoji část si spravím.
Pokud to nejde, musíme na tom pracovat.
- Jen mi musíš říct. - Dobře.
Ať to radši není čistý a pak to spravíme.
Jo, spravíme to... nakonec.
Tak jo.
La'Darius má fakt někdy problém se svým přístupem.
Možná je to tím, jak vyrůstal.
Musel překonat spoustu překážek.
Je fakt soutěživý. Buď něco dáte, nebo ne.
Jednou se něco nepovede a vybuchne.
Dělám toho moc na to,
abych podržel lidi, co neví... co tu nechtějí být.
Můžete mít strašně talentovaného člověka,
ale pokud nejde vytrénovat nebo to není týmový hráč,
působí problémy a to za to nestojí.
Jeho první semestr tady jsem si myslela, že do konce roku odpadne.
- Můžu se otočit? - Ne.
KEKE HAWKINSOVÁ ASISTENTKA TRENÉRA ATLETIKY
Nevíte, kolikrát jsem byl na zemi.
Cítil jsem se, jako bych dostal 700 bodných ran do zad.
Říkal jsem, ať necvičíš celou sestavu.
- Neposloucháš. - To jsem neměl dělat ani včera.
To teda neměl.
Mám zanícené šlachy v rukou.
Tady to bolí.
Jo, to bolí.
Tebe to taky bolí?
Asi moc často roztleskáváme
- a trenéři neví, jak... - Proč to ale loni nebolelo?
Nevím.
Asi jsme toho nedělali tolik.
Loni jsem dělal míň.
Ty, ale já toho dělám pořád stejně.
Já měl víc akrobacie v obou týmech.
To kecáte!
Víte, že takhle moc jsme trénovali až na konci.
- Trénovali jsme každý den. - Ale ne tak tvrdě, TT.
Chceš to vyhrát, nebo prohrát?
V tuhle chvíli je mi to fakt fuk.
Neumí se o lidi starat, neumí se postarat o svůj vlastní tým.
„Můžeš cvičit? Makej dál.“
Fajn, až se tam rozsekáme, mějte stejný přístup jak teď.
Je mi to fuk.
Je mi to fuk. Myslel jsem to vážně.
- Super. - Ty jo.
Monica nebyla naštvaná. Byla zklamaná, že jsem si udělal něco takovýho.
Obzvlášť proto, že nešlo o tak důležitou soutěž jako je Daytona.
Monica je...
ani ne jako druhá máma, ale rovnou ta první.
Udělal bych pro ni fakt cokoliv.
Proboha.
KNIHOVNA RICHARDA M. SANCHEZE
V kolik jdem na trénink?
O půl osmé.
Musím to dodělat.
My prostě nemáme čas
všechnu tuhle práci stíhat.
Říkají nám, že škola je přednější, ale pak zas:
„Tým je vaše priorita.“ Tak jak to teda je?
Protože teď mám test a trénink.
Nutíte mě běhat.
Za absence na hodině.
Nechcete ale, abych kvůli tréninku zmeškal test. Matete mě.
Běháme za pozdní příchody a absence. Monice záleží na našich známkách.
Záleží jí na nich tolik, že mě najala, abych je doučoval.
Tak moc jí na tom záleží. Já mám samý jedničky.
Přečti si ten konec.
Vyplňuju jim rozvrhy, pomůžu jim sehnat diář.
Jsem pro ně druhý pár očí.
Teď jdu pomoct Lexi. Jo.
S hudebkou.
Říkala, že neví, jaký nástroj dělá jaký zvuk.
Díky ní mám teď ve věcech pořádek.
- Dobře. - Díky ní jsem se víc snažil.
Pomůžu Lexi.
Nejde jí jen o to vytrénovat šampióny.
Pomáhá lidem víc dospět, pomáhá jim tak i do budoucna.
Nikoho na tý blbý hodině neznám.
Já těmhle kravinám nerozumím, takže by se to...
- Věcem. - ...hodilo.
Záleží jí na tom, jak si vedem, jak vypadáme,
ale i jak se chováme mezi lidmi.
Máme v týmu spoustu lidí,
kteří mají hodně fandů na sociálních sítích.
Máme tady na Navarrské univerzitě
dobrou reputaci.
Nechce, abychom zveřejňovali třeba naše explicitní fotky.
To nejsme my. Kdybychom něco takovýho zveřejnili,
nejspíš by na nás vyletěla.
Ukáže se jí všechno, co lajkujeme na Twitteru.
Vidí všechno, co na sociálních sítích děláme.
Ona si na svojem cheer týmu hlídá všechno.
Každý jejich pohyb.
A když něco řekne, poslechnou.
Nikdy jsem neviděla, že by byl někdo z našeho cheer týmu drzý
nebo že by působil rozruch.
Vždycky jsou opravdu slušní.
Fakt Navarrskou univerzitu
výborně reprezentují.
Možná o tom nevíte,
ale od minulého podzimu jsme začali
odměňovat atlety, kteří měli za předchozí semestr průměr dva celá.
Budete se moct pochlubit a dostanete tričko. Jeden po druhém.
15 hodin se samými jedničkami, Jeremiah Harris.
JERRY HARRIS STUNTER NÁHRADNÍK
Je to úžasný program.
Buduje to váš charakter,
schopnost dotáhnout věci do konce a snažit se, jak nejlíp dokážete.
A to oni dělají.
Patnáct hodin s jedna mínus,
Morgan Sami... Simi...
Monica se o ně stará.
Je fakt nejlepší,
zbožňuju ji. Stejně jako všichni ostatní.
Nevím, jestli mě teď natáčíte,
takový z nich mám pocit.
Tak jo, můžeme.
Raz, dva, tři, sýr!
Některý ty děti z rozpadlých rodin nikdo nijak nevede.
Takže když nastoupí na Navarro,
jsem pro ně možná první člověk v jejich životě,
který na ně má nějaký nároky
nebo je učí nějakýmu řádu.
Nechtěla bych tě mít za masérku.
Některý ty děti nikdy nebyly za nic potrestány.
A tady mají nějaká pravidla. Nechodíte do výuky? Běháte.
Neprojdete drogovým testem? Letíte z týmu.
Většinou jsou za ta pravidla rádi. V tu chvíli si to neuvědomujou,
ale když pak odejdou,
chybí jim ten řád, který tady měli.
Kdykoliv jedu do Dallasu,
plánuju si to podle toho, kdy je trénink.
Tak můžu navštívit tým a podívat se, jak si vedou a jaké dělají pokroky.
Není to jenom tým, je to rodina.
Takže kdykoliv mám šanci se stavit, udělám to.
Pět, sedm a...
- Raz, dva, tři, pět, sedm. - Zvedněte ji!
Musím tu něco spravit,
protože už nesmím vidět další špatně odcvičenou pyramidu.
- Musí to klapnout. - Dobře.
Jsem hasič v okrsku Montgomery.
Všechno, co mě naučila, aplikuju na svoji práci.
Všechno od vzhledu mojí uniformy až po ten můj.
Dodnes to mám tak, že když přijdu pozdě do práce, řeknu si: „Monica by teď na mě
byla fakt naštvaná, protože ode mě čeká víc.“
Pět, šest, sedm, osm. Raz...
Kdybych ji zklamal, bolelo by to víc než zklamat vlastní rodiče.
Sjedem to znovu, pojďte!
Loni moje část nebyla ani zdaleka tak těžká.
- To ne. - Tenhle rok je to o hodně těžší.
Horší už to ale nebude. Může se to jen zlepšit.
Každý den mi to chybí, ale vypršel mi čas.
Věděl jsem, že když jste starší, už to nejde, ale...
byla to jedna z těch lepších částí mojeho života.
Pět, sedm. Raz, dva...
Fakt mě nebaví...
koukat na to, jak to nedáváte.
- Jasně. - Už je to moc dlouho.
Co se týče tlaku z okolí, tenhle program má nějakou historii
a nechcete zklamat vaše předchůdce.
Obzvlášť ne rok po tom, co vyhráli.
Ahoj, lidi!
Tak jo, budeme hledat různý věci.
Dostanete obálku s nápisem „stopa“.
Zeptáme se na něco z historie a vy se musíte trefit.
Až pak můžete otevřít obálku a jít dál.
- Dobrý? - Tak jo, můžeme?
Tři, dva, jedna, teď. Otočte to.
- Dvě, kdo jako poslední... - Nebyl to Robert?
Dobře.
Ta historie mi vždycky dělala problém.
Musíte si nastudovat týmy od roku 2000,
našeho prvního mistrovství.
- Jak můžeme získat nápovědu? - Necháme je udělat pět kliků.
- Pět kliků. - To je málo.
Lidi si mysleli, že jsem namyšlená,
protože jsem si nenastudovala
ty akrobatky přede mnou.
Najděte jinou odpověď.
Já se to snažila naučit,
ale já tyhle věci zapomínám nebo si pletu roky.
Není to tak, že bych chtěla být neuctivá.
Jaké bylo skóre v roce 2012?
9,933.
- Dobře se bavte! Čau. - Čau.
Nezapomeňte nám zavolat.
Snad to nebude trvat moc dlouho.
Musíme na hřiště. Tam má být ta obálka.
Já hledat nebudu.
Hodně štěstí. Jsi fakt poslušnej. Mě štvou.
Jestli si myslí, že tam půjdu, fakt se pletou.
Kdyby byli vstřícnější, možná bych se chtěla dozvědět víc,
ale často byli jen hnusní.
Buď na vás křičí, nebo se pak cítíte jak blbci.
Tak jsem se prostě přestala snažit.
Tak jo, mám to.
- Můžem to otevřít? - Jo.
Vyjmenuješ členy týmu z roku 2000?
Jo. Arthur Martinez, Andree McGee,
Brendan Cruise, Doug Samples, Eric Ibera, Jamie Lewis Harper,
Jimmy Kirkendall, Jennifer Perry Martinezová,
Kristi Steel Wheelerová, Candice Disová,
Mandy Mickey McLellanová, Michael Curtis,
Matt Parkin.
Dej mi k telefonu Lexi. Kde je Lexi?
Ahoj.
Čau. Kdo v roce 2009 zakončoval?
Callie.
A které další roky zakončovala?
2008, 2009 a 2011.
- Už to můžeme otevřít? - Jo. A přečtěte nám to.
„Koukni vzhůru, už je skoro čas vyjet jim to do Daytony rozsekat.“
- „Vzhůru“ a „čas“ - Ze by hodinová věž?
Jo.
Lidi, fakt jsem se modlila,
aby se mě zeptal na Callie,
protože to je to jediný, co vím.
Učit se tuhle historii je v rozporu s mým náboženstvím.
Omlouvám se.
No ne?
Protože jste strašně ghetto, jste nuly. Mám dost.
- La'Darry... - La'Darie.
- No? - Musíme jít. Musíš to tu nechat.
Ještě jím.
Ne, musím si jít pro věci.
TT, o čem to mluvíš na GroupMe?
Sherbs mluví o tom, jak jsme se bavili o tom, jak mluvíme,
a říká, že musíme být skromní a...
Kdo se tu naparuje?
To je asi na mě.
- To je asi na to, jak blbnem. - Já říkám, že jsem nejlepší, pořád.
Já o sobě říkám, že jsem lepší než ostatní, už od narození.
Kdybych nebyl, nedělal bych střed.
Tenhle tým na můj vkus moc fňuká. Na to nemám sílu.
A ne, nepřestanu to říkat.
Nikoho tu nejmenuje,
takže by to mělo být v klidu.
- Už mě nebaví... - Pardon, že jsem lepší než Jerry.
Hej, mě z toho vynech!
Jsme lepší než ty, tak pomlč.
Jsme lepší než ty.
Ty seš pod naši úroveň.
Neříkej.
Kdy máte další soutěž?
V dubnu.
- Vy jste teda borci. - Jedničky, jo?
Jo, naprostý. Na nás nikdo nemá.
- Můžete něco předvést? - Předvést?
- La'Darie? - Hoď salto.
- Twist z místa. - To dáš.
- Jo! Potlesk. - To bylo boží.
- Super. - Seš borec, kámo.
Díky.
On mě fakt oslovil normální student.
To je hezký.
To se prostě neděje.
36 DNÍ DO MISTROVSTVÍ V DAYTONĚ
Pojď. Dotáhni to.
- La'Darius se nesnaží. - Nesnaží.
- To naštve. - Jo.
- Můžu něco říct? - Jo.
Nejdůležitější je váš přístup.
Pokud tady nechcete být, tamhle jsou dveře.
Ručím vám za to, že tu máme hromadu lidí,
co by se s vámi rádi vyměnili.
Nesnažíme se být druzí.
Chráníme odkaz těch před náma. Kdo tu nechce být, tamhle máte dveře.
Jen abyste věděli.
Posledních pár dní mám pocit, že se u toho stuntu nesnaží.
A chce, aby to vypadalo, že je to její chyba, ale není.
Nerada na lidi něco hraju. Jsem přímočarý člověk.
Takže když budete dělat, že neumíte provést čistý stunt,
vždycky mě tím vytočíte.
Pět, sedm, osm. Jedna, tři, pět.
Sedm, osm. Jedna.
- No tak, La'Darie. - Pět, šest, sedm.
- Jeden, dva, tři, čtyři, pět, šest, sedm. - Super.
- Nebuď otrávený. - Tak jo, pojďte.
- Znovu. - Můžeme? Raz.
Raz, dva, tři, čtyři,
pět, šest, sedm, osm.
Raz, dva, tři...
- No tak. - ...šest, sedm, osm.
Jedna, tři, pět, sedm, držte.
Nesnaží se.
Nebuďte otrávení. To nevadí.
Tím, že odkráčíš pryč, ten stunt nespravíš.
A taky nepomáhá, že se lidi nesnaží.
Musím tě vyřadit?
Ani se nesnažíš ji udržet.
A ty buď zticha, slyšíš?
Slyšíš? Už ani slovo.
Starej se o sebe a nepleť se do toho.
Myslím to vážně.
Jerry, zkus ten stunt s Sherbs.
I když nejste v první soutěžní dvacítce, můžou vás kdykoliv zařadit.
Nikdy ale nevíte, kdy to bude
a co budete dělat.
Takže je to fakt stresující. Fakt hodně.
Když vám Monica řekne, že máte něco udělat,
dostanete asi tak... tři šance. A když to není čistý, přemýšlí,
jaký má možnosti, kdo jiný by to místo mohl zaplnit.
Pojď, Jerry.
Pojď na to, Jerry.
- Pojď, Jerry, jdem na to. - To dáš.
- Start. - Můžeme?
Raz, dva, tři, čtyři, pět, šest, sedm, osm.
Jedna, tři, pět, šest, sedm.
Jedna, tři, pět.
To byla rozcvička.
- Pojď. - Dej to.
Pořádně poklesnout a přes hlavu. Pojď.
Můžeme? Raz, dva, tři, čtyři, pět, šest, sedm, osm.
- Jedna, tři, pět, šest, sedm, osm. - Jdeme na to.
Jedna, tři, pět, sedm, osm.
Jedna, tři, pět, šest, sedm, osm.
- Jedna, tři. - Pojď!
Pět, sedm, osm.
Raz, dva, tři, drž, pět, sedm, osm.
Jedna, tři, čtyři, pět, sedm, osm.
- Jedna, tři, pět. - Jo!
- Dobrý. - Slušný.
Můžu to všechno vidět s hudbou?
Můžeme?
- Hudba... hraje. - Pojď, Jerry. To dáš.
- Drž ji nahoře. - Pět!
Sedm, osm, jedna, tři.
Pojď, Jerry!
Pět a drž.
Dobře, Jerry!
Jo!
A nahoru! Do salta!
Do salta!
- Drž ji! - Nahoru.
- Drž ji. - Mám to!
Jo!
- To bylo čistý. - Jo.
A je to.
- Super, Jerry. - Jdu se napít.
Tak jo. Už přetahujem, takže si odpočiňte.
Budu teď různý věci přehodnocovat, takže to vyřešíme zítra.
Můžu tě vzít za ruku?
- Jsem na tebe pyšná. - Díky.
Žeru tě.
Zítra stuntujem venku?
Jo.
Tak jo, pamatujte, že je to stejný jako tady.
Loni byl ten přechod ven takový divný, ale...
-... pomáhá to. - Budeš tam.
Připravte se na to.
Buďte připravení makat.
Máš to!
- Jsem na tebe strašně pyšná. - Díky.
- Fakt. - Já vím.
- Já taky. - Fakt jo,
protože to, cos udělal, nebylo lehký, obzvlášť takhle pod tlakem.
Jo.
Dneska to bylo super i nenacvičený.
- Teď si to představ nacvičený. - Jo.
- To by bylo... - ...úžasný.
- Jsem na tebe pyšná. - Díky.
- Žeru tě. - Já tebe taky.
Byla by to obrovská změna. Jsou to dva úplně jiný typy roztleskávačů.
Musela bych začít od začátku
a celou tu sestavu předělat.
Pokud budu muset, klidně to udělám. Nebojím se toho.
Nemůžu tam mít někoho, kdo se nesnaží,
ať už má jakýkoliv důvod.
Já zajišťuju, aby byl náš tým co nejlepší.
Když nám to někdo kazí, musí ven.
Nechci to La'Dariovi udělat,
ale mohlo by na to dojít.
Takže by nesoutěžil,
i když je v podstatě jeden z nejtalentovanějších členů týmu.
Snažíme se to celé dát dohromady.
V tuhle chvíli seš v soutěžním týmu?
Jsem v soutěžním týmu.
Jo.
Bude to Camilla, nebo Jenelle?
Trochu mě štve, že teď zabírám jeho místo.
Jsme spolubydlící. Ať už se stane cokoliv, doufám, že to neublíží našemu vztahu.
Mám ho strašně rád a nechci ho vidět nešťastnýho.
Jak jsem ale říkal, nejdůležitější je to, co pomáhá týmu.
Myslím, že teď skrývá svoje emoce.
Kdybys tu neměla jen jedny džíny, nehudrovala bys tu.
Slyšels to, La'Darie?
- Mně neporoučíš! - Poslouchej, ty zapšklá...
Tak jo, kapitola 9 je o paměti.
Když mluvíme o paměti,
přemýšlíme o kódování,
ukládání a vybavování.
Pod kódování bych napsala „emoce.“
Pokud si pamatujete něco z doby, když jste byli fakt malí,
a vybavujete si to fakt jasně,
nejspíš se k tomu váže nějaká emoce.
Emoce na sebe snadno vážou informace
a dokážou je uchovat na dlouhou dobu.
Teoreticky navždy.
Navždy.
Když jsem začala hlídat děti,
měla jsem trampolínu. Koupenou od školy.
Tolik dětí tady z okolí
si chodilo hrát s těma mojima,
že jsem jim začala účtovat po 15 minutách.
Myslela jsem, že to je vyžene, ale pořád čekaly v řadě.
Vždycky jsem tu měla děti.
Kluci vylezli třeba na tamhleten strom a tady to přelezli,
odsud a dopředu, jak to hoši dělávají.
A to patřilo k houpačce. Měla jsem tam dvě tři houpačky, na kterých se houpali.
Já ty kluky zbožňovala.
La'Darius a jeho starší bratři ke mně chodili na hlídání.
Měla jsem je ráno, po večerech, o víkendech.
Byli u mě dost často,
protože jejich matka na ně byla sama a musela pracovat.
Když se narodili, všechno bylo v pohodě.
Pak jsem se ale zapletla se špatnými lidmi.
Jo, brala jsem drogy.
Dostala jsem se do maléru
a ten mě dostal do vězení.
Na pět let.
Dočasně jsem je svěřila do péče paní Edeory,
ale tomu nejstaršímu jsem řekla:
„Je jedno, jaký máme problémy. Všichni zůstanete spolu, ať se děje,
co se děje.“
Moje babička La'Daria a jeho bratry vychovala.
Takže je vnímám i jako moje bratry.
D byl... říkáme mu D,
byl ten střelený,
společenský, veselý, ten, co za mnou pořád lítal.
Na druhým stupni a střední jsem byla roztleskávačka
a kdykoliv jsem šla na trénink,
přišel a skákal s náma.
Lidi se ptali: „To je tvůj bráška, ten, co tam skáče?“
A já říkala: „Jo, to je D.“
Do toho!
- To je D. - Jo.
On to zpívá.
Co to děláš? Dělals toho nejvíc.
Vždycky na sebe nějak upoutal pozornost.
Jeho starší bráchové si ho dobírali,
že je furt se mnou a s mýma kámoškama. Říkali mu:
„Běž se bavit s klukama.“
Takže... tak.
Jo, rozhodně do něj ryli.
Musel jsem z brášků udělat tvrďáky.
Věděl jsem, jak na tom jsme.
Táta tu pro nás nebyl, tak jsem se tu pro bráchy snažil být já.
Vnímal jsem ty mladší dva jako svý syny, bez ohledu na to, kolik mi bylo.
Takže jsem se s nima pořád pral.
Žduchal jsem je, shazoval na zem, dával jim rány do hrudi,
snažil jsem se z nich udělat tvrďáky, protože nikdo jiný by to neudělal.
Když se pak dostal do toho období,
kdy se v tom sportu snažil být nejlepší, a proto byl...
furt s těma holkama, říkal jsem si:
„Když něco děláš, nemusíš u toho být tak afektovaný,
nemusíš to hnát až do takovýho extrému.“
Budeme Nicki Minaj.
Teď jsem Nicki Minaj. V tý její růžový paruce.
Když se La'Darius chystal do školy,
míval na sobě punčocháče a šortky.
A oni mu říkali: „Co to máš na sobě?
Sundej si to. Takhle do školy nepůjdeš.
Když si to nesundáš, nebudeme se s tebou bavit.“
Vždycky ho od sebe odháněli.
Vždycky mi říkali buzíku nebo teplouši, a tak jsem se necítil jako součást rodiny.
Jednou fakt řekli: „Žádný Marshall není gay.“
Několikrát se proti němu spolčili a zbili ho.
Prý aby z něho „udělali chlapa.“
Je hrozný, když se proti vám obrátí vlastní bratři a bijou vás
kvůli něčemu, co si na začátku jen domýšleli,
dokud jsem neřekl: „Jo, jsem gay. No a co?
Já se vás nebojím.“
Ta jeho afektovanost mu uškodila, protože tak pro něj lidi neměli pochopení,
ale taky mu to podle mě v mnoha věcech pomohlo...
stát se tím člověkem, kterým teď je.
Podle mě nemáte proč se kvůli někomu měnit,
takže klidně buďte afektovaní.
On je.
Já ten sport strašně miluju.
Bylo to vzrušující. Byla to potrava pro moji duši. Dalo mi to...
směr, životní smysl.
Hromada lidí říkala, že ze mě nic nebude,
že v životě nic nedokážu.
A proto jsem se rozhodl být skvělý roztleskávač.
Chtěl jsem být ve všem nejlepší.
Chtěl jsem se stát lepším stunterem, chtěl jsem zesílit,
chtěl jsem dokázat, že na to mám.
Všechno to, co si prožil, když vyrůstal, způsobilo,
že byl emocionálně strašně nevyrovnaný.
Fakt si toho hodně prožil.
Fakt nevíte, co všechno.
Můžeme?
Sherbs,
pojď sem.
Děláme akrobacii? Teda vy, protože já jsem ze hry.
Furt jsem jen na střídačce.
La'Darie, pojď sem.
Chci, abyste si spolu promluvili.
Je mi jedno, o co jde, nezajímá mě to,
ale musíte to spolu vyřešit... ať je to, co je to.
- Dobře? Dávám vám pět minut. - Dobře.
Takže v čem je problém?
Protože Monica za mnou přišla na kolej s tím, že jsem prý říkal, že seš tlustá...
...a tak.
- Můžeme natáčet, nebo je to soukromá věc? - Soukromá věc.
A řekla mi...
Víš, jak si lidi rolujou podtejp pod kolenem?
Mohl bych si to tak dát na zápěstí? Fungovalo by to?
- Jo. - Tak pojď, ale Keke to možná
- bude muset převázat, já to neumím. - Víš, co myslím tím...
- Jo. - Super.
- To je ono. - Jo?
Páni, to je...
Keke, příští rok se hlásím na trenéra.
To je super.
Teď ty stunty budu vyhazovat i zachraňovat.
Utři si slzy a jdeme na to.
S kým chceš mluvit první? Se Sherbs?
Nikdo jiný mě teď nezajímá.
Jasně.
Tak jak to vypadá?
Dobře... říkal, že se začne snažit, a omluvil se.
Jasně že nechci, abychom to museli měnit. Zkazilo by to ten stunt.
Já vím.
Taky to nechci měnit. Zkusíme to a uvidíme?
Jo, můžeme to prostě zkusit.
Skoro si myslím, že bychom to spolu měly probrat každý den.
Ať se děje, co chce, podpořím tě.
Ty máš ale velký stehna!
- Stehna? - Jo.
- Buď ve střehu, třeba tě zavolá. - Snad jo.
Něco se stalo, bolí mě rameno.
Tak jo!
- Jdeme. - Počkejte, ještě přemýšlím.
Pojď sem. La'Darie!
Když se nad tím zamyslím...
Cítíš to?
Jo.
- To není normální, že? - Ne.
Teď to bude nepříjemný.
Jerry, máme se vyměnit.
- Říkala to? - Jo.
Tak jo.
Prima.
Všichni do pyramidy.
Tak jo, sjedeme to celý. Pojďte.
Můžeme? A... pět, šest, sedm, osm.
- Raz, dva, tři, čtyři, pět, šest... - Počítejte!
Raz, dva, tři, čtyři, pět, šest, sedm, osm.
Raz, dva, tři, čtyři, pět, šest,
sedm, osm.
Nechápu, proč ti, co stojí vedle, nepočítají.
Dělejte, co máte.
Raz, dva, tři, čtyři, pět, šest, sedm, počítejte.
Raz, dva, tři, čtyři, pět, sedm.
Jedna, drž, tři, pět, drž ji, sedm.
A raz, dva, tři, čtyři, pět,
sedm a jedna, tři, pět, sedm.
A jedna, tři,
pět...
No tak, lidi!
Dobře...
Zvedni ji!
Dobře...
Pět, sedm a jedna, tři, pět...
A jedna, tři, pět, sedm.
A jedna, tři, pět, sedm, osm. Drž ji!
Viděla jsi tu nohu?
- To bylo tak mimo. - Počítáte moc pomalu.
- Jo. - Byl jsem...
- Jo, ale máme pyramidu! - Sedm...
Na mě to neházej, počítal on.
Sjeďte to znovu!
- Začněte odsud. - Bylo to boží.
- Bože. - Jdeme na to!
V podstatě se stalo to,
že mě využili, aby ukázali,
že to nikdy nikdo...
že to nikdy nikdo nemá jistý.
Nehodlali La'Daria vyřadit.
Fakt se totiž hodí ho v sestavách mít.
Nevyřadili ho. Jen mě ho nechali na den zaskakovat.
Takže já jsem v tý soutěžní dvacítce ve skutečnosti nebyl.
Myslel jsem, že jo, ale ne.
Takže tak...
34 DNÍ DO MISTROVSTVÍ V DAYTONĚ
Nesnáším školu.
Všichni se mě ptají: „Co studuješ?“ „Roztleskávání.“
- Roztleskávání. - Zatleskej mi.
Proč mi volají?
Jen jsme se o tebe báli. Neozývala ses a já nevěděla, jestli nejsi...
Znáš mě. Myslela jsem, že se ti něco stalo po cestě domů.
Neukazovala ses... vždycky tě sleduju na SnapChatu, ať mám přehled a...
Já jsem teď ve studovně, můžu ti prosím zavolat pak?
Máš tu ten Arbonne. Budeš to používat? Koupila sis to, abys to pak používala?
Tak jo.
Super. Tak jsem si oddychla. No nic...
To teď nehodlám řešit.
Studuj.
Ale ne, to nebylo dobrý.
Johne Michaeli!
Ne, všichni pryč!
DEBBIE BUTLEROVÁ GABIINA MATKA
Víte, Gabi je v tolika časopisech,
že to všechno ani nestíhám sledovat.
To je Gabi.
Co se pracovitosti týče, s nikým neprohraje.
Gabi maká jak šroub,
ale nebude jedna z těch, co za čtyři roky budou bakaláři.
To ale nevadí, protože ona už kariéru má.
Už ji má dlouho a je na tom líp
než někteří magistři, co pracujou 40 hodin týdně.
To je něco k zamyšlení.
Gabi, co to... mohli bychom něco porozdávat, udělat akci.
Gabi může udělat akci pro Bikini Block.
Táta viděl příležitost v každý fotce v bikinách, kterou Gabi zveřejnila.
ASHLEY BUTLEROVÁ SESTRA
Lidi se ptají: „Odkud ty bikini máš?“
Žijeme na Floridě a zbožňujeme bikini.
Strašně za ně utrácíme. Takže proč bychom si nezaložili značku?
A Gabi je naše propagace.
Naše reklamní kampaň.
Víte, když se jí chce.
Takže akcička na Bikini Blocku? Jdeš do toho?
A až si ty bikini oblečeš, co takhle něco pro Instagram?
- Jasně. Udělám to pro vás. - Jo? I v popisku?
- Jo. - Tak jo.
Uděláš to pro nás... máme to přece dělat společně.
Jo, chtěla bych, aby se víc zapojovala, ale je mladá.
Když napíšeš popisek, který chceš, aby použila,
a pošleš tu fotku, ona ji zveřejní.
A jestli to neudělá, pošli to mně. Já se o to postarám.
Řídit Gabiinu kariéru, pracovat s těmi příležitostmi, který má,
JOHN BUTLER OTEC
zabere obrovské množství času,
ale taky se to strašně vyplatí.
Gabi za ty roky měla skvělé příležitosti k zisku
a já vždycky věřil, že zodpovídám
coby rodič za to, aby z tý situace vytěžila co nejvíc.
Aby to, když to půjde, zpeněžila,
něco se naučila a aby získala životní zkušenosti.
Gabi! Natočila jsi to video?
- Ne, ještě ne. - To myslíš vážně?
- Mike může řídit... - Říkala jsem...
- ...a já to natočím. - Říkal jsem to.
Dneska večer jí to musím poslat.
Dobře!
Musíš přestat věci odkládat.
Mělas na to celý den.
Jo, ale...
Když začneš slovem „jo“, nemáš žádnou omluvu,
takže jen zmlkni a omluv se.
Dobře.
Má strašně houževnatou povahu,
ale teď ten tlak, pod kterým je, vnímá víc.
Kritika na internetu je krutá.
Je tam plno jízlivých, malicherných, závistivých a nenávistných lidí.
Mně na tom, co lidi říkají, fakt záleží.
JSEM TĚLEM NA ZEMI, ALE VZNÁŠÍM SE.
Když dostanu tisíc dobrých komentářů a pak jeden špatný,
pořád se vracím k tomu špatnýmu.
Prostě se tím nechám
jakoby vykolejit.
Jednou někdo řekl něco jako:
„Gabi Butlerová
je jen ňáká holka, ke který hodně lidí vzhlíží, ale není to...
dobrý člověk,
je to kráva.“ Nebo třeba:
„To je prý Gabi Butlerová, ale už není dobrá.“
CO ODEŠLA Z KALI, LÍTÁ STRAŠNĚ.
Začala jsem si být nejistá a říkat si: „Je to pravda?“ Bolelo to.
KDE JE TA HOLKA, KTEROU VŠICHNI CHTĚLI BÝT?
A...
byl to někdo, kdo mě ani neznal.
Fakt mě to bolelo a...
strašně dlouho mi to znělo hlavou
a říkala jsem si,
že na sociální sítě vlastně nechci nic dávat
a chtěla jsem si smazat všechny svoje účty,
protože jsem cítila, že to prostě nezvládám.
Je to marketingová příležitost,
šance získat si zákazníky. Čím víc si jich získáš...
Snažím se to teď nehrotit.
Zakusila tu zlobu, které na sociálních sítích
musí čelit, když na soutěži udělá chybu.
POŘÁD VÁLÍM
Když udělá chybu jiný člen týmů,
lidi řeknou: „Ten tým udělal chybu,“ ale když ji udělá Gabi, řeknou:
„Gabi Butlerová udělala chybu.“
PRVNÍ ZKOUŠKA CELÉ SESTAVY
Nejsem připravená. Nejsem.
- Dnešek bude moje smrt. - To půjde.
Poprvý děláme celou sestavu.
Je to váš první krok k tomu se zlepšit. Fakt to tak je.
Vím, že to bude těžký,
ale dejte týmu všechno, co ve vás je.
Fakt budete muset jít do sebe
a modlit se za La'Daria, který to má nejtěžší.
Takže jestli máte čas vydechnout,
pamatujte, že někteří ne.
Někteří za celou sestavu nemají ani dvě vteřiny na to vydechnout.
Takže kdykoliv budete mít čas, povzbuzujte je.
- Dobře? - Dobře.
Tak jo. Můžete.
- Vyjde to. - Plnou parou vpřed.
- Hlavně spolu mluvte. - Dělejte, co máte dělat.
Nestarejte se o ostatní. Splňte co nejlíp svůj vlastní úkol. Jdem na to.
Ať Monica po tý pyramidě skotačí radostí, ať...
- Kde je La'Darius? - ...všichni šílí.
Přísahám, že když ji uvidíte, jak šílí radostí, znovu vás to nakopne.
Opakujte po mně, máme na to.
Dáme to. Musíme to dát.
Máme na to. Dáme to. Musíme to dát.
- Pojďme na to! - Jdeme, lidi.
NC! NC! NC!
NC!
Jdeme na to!
Musíš si dřepnout! Jo!
Pojď! Nahoru, Brooke.
Pojďte!
Nejsme unavení!
- Toč se! - Jak moc chceš vyhrát?
Nahoru!
Drž!
No tak. Dýchej!
Drž!
Je to fakt těžký.
Celá sestava! Jo!
To dáš. Odraz se!
Prostě...
už jsem prostě vyšťavená.
To vidím, ale zvládneš to.
Někteří nezvládli akrobatickou sekci.
Musíte ji sjet teď, i když jste unavení,
to patří k tréninku.
Tak jo, jdu na to, dokud...
- Pojď, Gabi. - Pojď.
Pojď, Gabi!
- Pojď, Gabi, to dáš. - Pojď, Gabi.
Nesnáším, když je chyba ve mně.
Odraz se, pojď, no tak!
Tady jste doslova s těmi nejlepšími roztleskávačkami.
Neudělala jsem žádný twist.
Byla jsem vyčerpaná.
Pojď, Gabi!
Někdy si prostě říkáte:
„Mám vůbec na to tady být?“
Pojď, Gabi. Vytáhni to!
To je ono.
To bolelo.
Přijde mi, že si hodně lidi říká:
„Vždyť seš Gabi Butlerová, ty máš zvládat všechno.“
Tahle sestava je prostě fakt těžká.
Dýchej.
Nevím, jestli to zvládnu.
Zvládneš to. Seš Gabi Butlerová.
Někteří se sem nedostali.
Navarro byla jejich první volba, první škola, na kterou se snažili dostat.
A ti touží po vašem místě.
A když vidím, že někdo nepodává dobrý výkon,
je to strašný, protože cheerleading je moje vášeň.
Když část nezvládáte,
jaký má vůbec smysl to se zbytkem týmu celé sjíždět?
Protože já potřebuju vidět ten pot, krev a slzy i u vás.
Prostě bych neměl podávat lepší výkony než všichni v týhle sekci.
Nemusíte být stejní jako já, ale chci vás vidět se snažit.
Někteří vypadají fakt lhostejně. Chci vidět snahu.
Myslím, že mi teď víc pracuje hlava než tělo.
Až moc nad tím přemýšlím.
Jo, až moc. A projevuje se to na tom, co děláš.
Nevím, jestli je to tím, že se bojím spadnout...
- ...ale... - Neboj se.
Podle mě je to prostě tím, že nad tím moc přemýšlím,
že si v hlavě říkám: „Já nechci umřít,“ ale...
- Víte? - Taky nechci, abys umřela.
Musím to prostě pustit z hlavy
a říct si: „Když spadnu, tak spadnu, tak prostě...“
Ale když pojedeš naplno, nespadneš.
Ublížila sis, když ses držela zpátky.
Musíš si posílit sebevědomí.
Musíš, protože jinak... až si začneš věřit, bude to podle mě v pohodě.
Taky jsi nedojela zbytek tý svý akrobacie.
Podle mě se na tebe dívají jako na vůdce,
takže to musíš dát, nebo si to nahradit, ale pak musíme zapracovat na tomhle.
Jo, slibuju, že nad tím nebudu tolik přemýšlet.
Dobře.
Myslím, že Monica ví,
- že se to zase spraví. - Jo.
Musím nad tím přestat tak přemýšlet.
Fakt nad vším moc přemýšlím.
No fakt doufám,
že moje tělo bude na Daytoně vypadat tip ťop.
Ty jo, všude křupu.
Cítím se strašně stará.
Mám z tý pyramidy rozbolavělý a ztuhlý krk.
Hází s tebou jako s pytlem brambor.
Já fakt vůbec nevím, co dělám.
Zavřu oči a doufám, že mě chytnou.
Fakt doufám, že to dneska nepotrvá dlouho.
Tak jo, do pyramidy a rychle sjedeme ten začátek.
Je to náročné.
Na tělo, na psychiku.
Není to jen o tom to správně provést,
je to o tom sjet to tolikrát, že už nejste schopní udělat chybu.
Jak se vám Sherbs vyhazuje u toho přehozu? Jde to těžko?
Přijde mi, že furt končí na kraji. Alexi, přistup k ní trochu.
Jdi k ní trošku blíž. Vždycky vypadá, že přepadne.
Jde o to je vytrénovat. Sjíždíme to hodněkrát, abychom věděli,
že to vydrží, až budou na zemi, unavení a bolestech.
Tak jo. Ještě jednou.
Všichni se prostě musí nadechnout a říct si: „Tak jo,
jsme v tom spolu. Je to všechno, nebo nic.“
Je to jediná část sestavy,
na kterou jsou fakt třeba všichni.
Všech dvacet lidí pracuje spolu v tý stejný sekci.
A pokud jeden z nich nedělá, co má,
něco se pokazí.
Chyť ji!
Panebože!
- Běžte! - Běžte si sednout!
Panebože!
- Mám volat Camerona? - Jo.
Pomoc.
To nic, zlato, chceš Camerona?
Klid. To nic.
- Bože... - To nic.
Kde mám mobil?
Máme tu někde led?
Ne, led stačit nebude. Myslím, že si fakt zranila ruku.
Padesát kliků.
To nic.
Natáhni se.
Dýchej. Soustřeď se na to, jak dýcháš. Soustřeď se na dýchání. Nádech nosem...
výdech pusou. Dýchej, Sherbs. Dívej se na mě.
Seš v pohodě.
Seš v pohodě. Klid.
Drž se mojí ruky. Seš v pohodě. Drž se mě.
Čau, máš tam ještě Camerona?
Camerona.
Jo, potřebuju, aby přišel.
Má to vykloubený?
Vypadalo to, že se jí ta ruka ohnula, jak neměla.
Takže si to strašně moc natáhla?
Natáhla nebo možná i zlomila.
Nevím.
To snad ne.
To nic.
- Dýchej. - Dobře.
Poslouchej, někdo se ti na to musí kouknout.
Rozhodně to máš nateklý, ale budeš v pohodě.
- Bolí to. - Já vím,
ale proto jsme... promiň.
Vezmeme ji v mojem autě?
Půjdem...
vezmeme ji za někým, ať se na to podívá.
Vy povyhazujte tady ty odpadky a můžete jít.
Ne, vypadá to špatně,
jen jsem jí to nechtěla říkat, abych ji ještě víc nevyděsila.
Prosím všechny o rychlou modlitbu.
Bože, drž nad Mackenzie ochrannou ruku
na cestě do nemocnice.
Doufáme, že bude všechno v pořádku
a že se rychle uzdraví.
Bože, drž nad ní ochranou ruku a pomoz jí.
- Ve jménu Božím, amen. - Amen.
Tak jo.
To možná byla její poslední sestava. Je to nepříjemný a těžký, ale...
To ke sportu patří. I k životu. Vždycky se může něco stát.
Je to o tom, jak na to reagujete. To z vás dělá lepšího člověka.
My to překonáme,
jasný?
- Jo? - Nenechme se tím zdeptat.
Je to obrovská překážka a musíme ji překonat jako tým, dobře?
Pojďte lidi.
- Tři, dva, jedna... - Buldoci, kam strkají čenichy? Jo!
Hej, Gabi, vezmi jí věci.
Lidi teď vyšilujou,
protože ta holka je fakt ve všem.
Mackenzie má v naší sestavě strašně důležitou roli
a Daytona už je fakt blízko.
Jsme v háji.